Неологізм снігоквіт Тараса Шевченка: психолінгвістичний, лексико-семантичний та лінгвокультурний аспекти - Вокальчук, Галина; Данилюк, Ніна; Литвин, Катерина; Малевич, Леся; Рогач, Оксана (Східноєвропейський журнал психолінгвістики, 2022)
У статті проаналізовано результати вільного асоціативного експерименту як одного з ефективних способів вивчення мовної особистості письменника. Масштабний психолінгвістичний експеримент “Авторські неологізми Т. Г. Шевченка” було проведено в 2019 р. До участі в ньому залучено 448 респондентів – викладачів, аспірантів, магістрантів і студентів Рівненського державного гуманітарного університету, Волинського національного університету імені Лесі Українки, Сарненського педагогічного коледжу РДГУ, Національного університету “Острозька академія”, Рівненського економіко-технологічного коледжу, Національного університету водного господарства і природокористування, Київського університету імені Бориса Грінченка, Житомирської міської гуманітарної гімназії № 23 імені М. Очерета. Схарактеризовано реакції реципієнтів на слово-стимул снігоквіт(новотвір Т. Шевченка) за вербальними зв’язками. При цьому враховано різні аспекти зв’язку між стимулом і реакцією: граматичний (парадигматичні, синтагматичні, словотвірні), смисловий (тематичні, ремінісцентні та реакції-персоналії) та формально-фонетичний типи. Визначено семантичні сфери, до яких належать одиниці-реакції: “Флороназви”, “Явища природи”, “Дієнайменування”, “Колірні ознаки”, “Тактильні ознаки”, “Темпоральні ознаки”, “Абстрактні поняття” й типи реакцій в межах асоціативних полів. З’ясовано специфіку сприйняття сучасним українським мовцем значення новотвору поза художнім контекстом. Зроблено висновок, що поет подав високохудожній лексичний новотвір, за допомогою якого намагався донести до читача не лише первісне значення слова лілея (квітка), але й викликати в адресата естетичні відчуття та асоціації, актуалізувати уявлення про цю особливу квітку, наділену магічними властивостями в національно-мовній картині світу. Усі реакції розглянутих семантичних сфер, що входять до асоціативних полів авторського новотвору снігоквіт, дають змогу чіткіше окреслити лексикон сучасного українця, психолінгвальні особливості сприймання образного Шевченкового слова, а також простежити певні зміни в концептуальній картині світу та його перцепції.