Роль володіння кашмірською мовою у застосуванні фонологічних умінь під час обробки: когнітивно-лінгвістичний підхід - Ахмад Мір, Фарук; Хан, Азізуддин (Східноєвропейський журнал психолінгвістики, 2022)
Мова відображає загальні аспекти людського пізнання, і вона функціонує в термінах узагальнень, тобто в термінах категорій (Cruse, 2000). Тому будь-який мовна одиниця, чи-то фон, слово, склад чи речення, репрезентує категорії, яка стосується чогось, що зазвичай спрямоване на задоволення потреби в спілкуванні. Ці категорії є концептуальними або їх можна назвати абстрактними розумовими конструктами. Однак мова не є автономною когнітивною здатністю, а отже мова не є вродженим когнітивним модулем і не є відокремленою від нелінгвістичних когнітивних здатностей (Craft & Cruse, 2004). У цьому дослідженні йдеться про роль володіння кашмірською мовою під час фонологічної обробки неписьменникми носіями кашмірської мови. Загальну кількість учасників 40 (20 грамотних; 20 неписьменних), розділених на дві групи, було протестовано на лексичні рішення, випадкові автоматизовані найменування, початкові видалення фонем та остаточні видалення фонем. Результати засвідчили, що на продуктивність обох груп вплинула грамотність і рівень володіння рідною мовою, тобто кашмірською. Факт впливу грамотності на фонологічну обробку був суголосний наявним дослідженням, однак результати обробки неписьменних не було описано. У цьому дослідженні було зроблено спробу з’ясувати причини успішності неписьменних, і було виявлено, що неграмотні можуть виконувати завдання на фонологічну обізнаність майже так само, як і грамотні, оскільки володіння рідною мовою покращує їхні навички фонематичного чуття. Отже, володіння кашмірською мовою відіграє у неписьменних певну роль у їхній фонологічній обробці мови.