Розвиток грамотності другої мови у ромських дітей: Зіставне психолінгвістичне дослідження - Кючуков, Хрісто (Східноєвропейський журнал психолінгвістики, 2021)
У статті представлено результати порівняльного емпіричного дослідження грамотності рідної та другої мов у першокласників ромських та неромських дітей, які проживають у Болгарії та Словаччині. Ромські діти, які виростають у традиційних громадах, соціалізуються через багату усну культуру, яка їх оточує. У великих ромських сім’ях турбота про дітей є обов’язковою для кожного. У такому насиченому мовленнєвому середовищі діти вивчають рідну мову. Проте навички усного мовлення ромських дітей, набуті в домашньому середовищі, взагалі не використовуються впродовж розвитку грамотності в їхній другій мові під час навчання в початковій школі ні в Болгарії, ні в Словаччині. Бялосток (2007) стверджує, що вміння усного мовлення дітей-білінгвів рідною та другою мовами відіграють важливу роль у підготовці до навчання грамоті. Усні навички ромських дітей рідною мовою не розвиваються далі на рівні початкової школи, а їхні усні навички володіння другої мови спочатку часто дуже обмежені. 60 дітей першого класу (20 ромських і 40 неромських дітей) пройшли тестування за допомогою тесту RAN наприкінці навчального року болгарською та словацькою мовами. Детально обговорюються різні аспекти, включаючи порівняльні відмінності в успішності ромських дітей, які тестувалися в Болгарії та Словаччині. Результати показують, що (1) час для називання в тесті RAN на другій мові може слугувати предиктором рівня грамотності дітей у другій мові; (2) Низький рівень мовної компетенції дітей у рідній мові збігається з низьким рівнем володіння грамотністю в другій мові; (3) Місце проживання дітей є чинником, який впливає на результативність ромських дітей у тесті RAN. Ромські діти із сільської місцевості мають кращі результати, ніж ромські діти, які живуть у місті. Рівень усного мовлення рідною мовою дітей ромів впливає на швидкість називання в тесті RAN другою мовою. Ромські діти, які проживають у місті, живуть більш ізольованим і не володіють таким багатим словником рідною мовою. Наприклад, діти, які живуть у селі, мають більше щоденних контактів з болгарами-неромами, розвиваючи таким чином багатший словниковий запас рідною мовою.