Оволодіння першої мови ромськими та словацькими дітьми - Самко, Мілан; Черешник, Міхал; Черешникова, Мирослава (Східноєвропейський журнал психолінгвістики, 2021)
У дослідженні аналізується контекст і взаємозв’язки прогресу в опануванні першою мовою дітьми-монолінгвами(рідна мова: словацька) та ромсько-словацькими дітьми-білінгвами (рідна мова: ромська), що визначаються типом ромської спільноти, в якій проживають окремі діти. Дослідження проведено у два етапи, перший на початку навчального року (тест) і другий наприкінці навчального року (після тесту). Образно-словниковий тест ООS як психологічний інструмент використовувався для перевірки словникового запасу дітей та виміру їхньої готовності до школи. Стандартизований інструмент O-S-S структурований так, щоб включати 30 кольорових зображень, що ілюструють об’єкти, тварини і види діяльності, які представлені дітям на індивідуальній основі (Kondáš, 2010). Для цілей дослідження тест був модифікований та адаптований для ромських дітей із поєднанням ромської та словацької мов. У дослідженні взяли участь загалом 135 дітей першого року навчання в школі, поділені на ромських дітей-монолінгвів з ромською рідною (n = 68) та словацьких дітей зі словацькою рідною (n = 67). Вибірка ромських дітей (n = 68) далі мала поділ на 3 типи спільнот, які складалися з а) муніципальних та міськихспільнот (n = 22); б) населених пунктів на околицях міста або муніципалітету (n = 23) і в) віддалених населенихпунктів або розділених природним або штучним бар’єром (n = 23). Для статистичного аналізу даних використано програму SPSS 20.0. Результати показали статистично значущі відмінності в розумінні рідної мови між ромсько-словацькими двомовними дітьми з ромських громад 1, 2 та 3 типу, а також між одномовними дітьми на початку та в кінці навчального року. Згідно з першим вимірюванням іменників та дієслів рідної мови на початку навчального року (тест) та другим вимірюванням наприкінці навчального року (після тесту), найвищого показника успішності досягли одномовні словацькі діти, за ними йдуть ромсько-словацькі двомовні діти з громад типу 1, за ними йдуть діти з громад типу 2, а найнижчого показника успішності досягли діти з громад типу 3. Основна проблема дослідження, яка випливає з отриманих результатів, полягає в тому, що прогрес у оволодінні рідної мови ромсько-словацькими двомовними дітьми визначається типом ромської спільноти, в якій проживає дитина. Acknowledgments This paper is an output of the research project “Language and Communication Problems in Slovakia and their Management” funded by the Slovak Research and Development Agency under the contract No. APVV-17-0254 (2018 – ). It is the continuation of the research project “Language competence of the Romani pupils in the first grade of primary school” funded by the same agency under the contract No. VEGA 1/0845/15 (2015–2017).